![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhZdOIfXOTkcGHP1gKwENb-GNlFBbuAOfG8ixIkOzf67ueSDaJP-nc0CpVLS71l7neM-GUDAL_9ewmnz2u8h0dcGo5TIjt_A01xhVUUoAGHUzpodqVBFJnHSg8IBnZ6tYQZt-TERh6FkD47/s320/duchamp+nu+descendant+un+escalier+n%25C2%25BA2%252C+1912.jpg)
Anaïs Nin
UNA ESPIA A LA CASA DE L'AMOR
Ed. Labreu
"S'havia perdut en un racó de la frontera entre les invencions, les històries, les fantasies i el seu jo veritable. Els límits s'havien esborrat, s'havien perdut les petjades; havia anat a parar al pur caos, i no era un caos que se l'emportés com el galop dels cavallers romàntics de les òperes i les llegendes, sinó que de cop i volta mostrava l'atrezzo: un cavall de paper maixé."
Llisquen els perfils i les siluetes per la paret. Ombres que defineixen la Sabina, i alhora la desdibuixen. L'engranatge no té la solidesa que aparenta i a cada nou gir, es distancia més de la realitat. El detall pren el protagonisme al conjunt, deconstruint la còpia de la còpia que va davallant.
Amagada rere les pàgines, observo atentament ombres, perfils i traços. Amatent, veig la transformació del que sembla ser i el què és, el que es vol ser i el què s'acaba sent. I clavant l'esguard a través d'opacitats i transparències, davant meu, la confusió, el trasbals, la fragmentació i l'esclat de qui no vol quedar fixat en un petit requadre tancat.
Imatge, Nu descendant un escalier nº2, 1912, Marcel Duchamp.
4 comentaris:
A punt de començar-lo...
Acabat i ressenyat, gran sopresa.
... Ara hi vaig!...
No l'he llegit, però, darrerament, tot allò que publica Labreu m'interessa moltíssim. Salut!
Publica un comentari a l'entrada